I århundreder har Bordeaux haft en mytisk status inden for vinverdenen-
- og tryllebundet konger, kejsere og diktatorer.
Områdets overlevelse afhænger af vejrets luner-
- men dets succes er forbundet med den globale økonomi.
Mægtige nationer kommer og går, og områdets skæbne følger trop.
Jeg elsker stedets historie, at det har eksisteret i flere hundrede år-
- og at det har forandret sig i takt med historien, politikken og smagen.
Samuel Pepys skulle have drukket en Haut-Brion på et værtshus i London.
Det var 350 år siden.
Han sagde: "Vinen har en sælsom smag, som jeg ikke genkender."
Det, der gør det så magisk, er svært at forklare, fordi det er magisk.
De første vinstokke blev plantet af romerne for mere end 2.000 år siden.
Generationerne, der har arbejdet her, forvalter et ry-
- der er blevet opbygget over århundreder.
Store vine er lige så sjældne som stor kunst og stor musik.
En stor vin kræver andet end et godt terroir og et godt chateau.
Der er den menneskelige faktor. Den kræver kærlighed.
Man skal give vinstokkene og vingården utrolig megen kærlighed.
Ser jeg en klase med 200-300 druer-
- og der er en grøn drue, så fjerner jeg den.
Selvom jeg ved, at det ikke spiller nogen rolle.
En drue ud af 250 er ingenting-
- især når man tænker på de millioner af druer på vingården-
- men kærligheden i den handling er meget vigtig.
Jeg er bedre til at drikke end at smage. Jeg drikker meget.
For mig handler det om nydelsen i at drikke.
Jeg er god til at drikke.
I kan måske se det. Til frokost drak jeg mere end en flaske selv.
Jeg havde gæster. Vi var syv personer og drak tre magnumflasker.
Det er fint.
Når man smager på frugterne fra en vingård, som man kender-
- kan man sige: "Jeg kender dig, lille vingård. Jeg kender din sjæl."
"Jeg ved, hvem du er. Jeg kender din karakter."
"Hvad har du at sige i år?"
Vi har fremstillet vin her i 400 år.
Man skal kende stedets historie for at forstå dets identitet.
Der er så mange, der har forvaltet stedet før mig.
Man kan mærke det hver dag.
Det handler ikke kun om terroir.
Det handler også om en specifik historie-
- en sjæl, en stil og et dna.
Beskyttet mod atlanterhavsvinde og opvarmet af Girondes flodmunding-
- har gårdene forudsætninger her, som ikke findes andre steder i verden.
De sagde, at det var den bedste jord, der fandtes, men jeg tænkte: "Sten?"
Men det er sandt.
Takket være tidligere generationer.
De har udvalgt de bedste jordlodder i verden.
Jordlodder med naturlig dræning. Der vokser ikke andet end vinstokke.
Stenene holder på varmen om natten-
- og kaster solens stråler tilbage om dagen.
Kombinationen krævede århundreder at finde. Vi træder i deres fodspor.
Når man bor sådan et sted, tager det energi fra en. Der opbygges et bånd.
Mine venner spørger: "Du har boet her i 17-18 år..."
"Forundrer dette sted dig stadig? Bliver du stadig fortryllet?"
Jeg svarer: "Ja. I højere og højere grad-
- for nu forstår jeg, hvor speciel denne jord er."
Der er en særlig vibration her.
I 1855 besluttede Napoleon III, at de fineste Bordeaux-vine-
- skulle klassificeres og rangeres efter udmærkelse.
Af flere tusind chateauer fik kun en håndfuld "grand cru"-status.
Nogle mener, at klassificeringen fra 1855 er forældet-
- men de samme slotte er stadig juvelerne i Bordeaux' krone.
Mange mener, vinene er kunstværker, men i modsætning til et maleri-
- eksisterer vinen kun i den korte stund, efter flasken bliver åbnet.
Det er et flygtigt øjeblik, som kan efterlade uudslettelige indtryk.
Jeg smagte et glas Chateau Margaux-
- som var blevet tappet på flaske fire år efter den franske revolution.
Lafayette eller Jefferson havde måske smagt den.
Man bliver forbundet til dem på en intim måde.
Når man tænker over det, indser man, at vin fortæller en historie.
Samtidig med nydelsen og tilfredsstillelsen-
- får man også en historie om, hvornår vinen blev lavet-
- og hvad der foregik i verden dengang.
Især en historie om stedet, jorden og vejret.
Det er mere end et landbrugsprodukt. Det er snarere et mirakel.
En mirakuløs vin kan kun laves, når temperatur, regn, sol og vind-
- går op i en højere enhed.
På 100 år får man måske fem-seks legendariske årgangsvine.
1961 var et fantastisk år for Bordeaux.
Så er der 1982.
Så var der 2009.
Men dette år kan omskrive historiebøgerne.
Producenter og kritikere forudser, at 2010 bliver en perfekt årgangsvin.
Efter høsten i 2010 indså vi-
- at 2010 burde blive en lige så god årgang som 2009.
Jeg spurgte mig selv: "Hvordan skal vi fortælle folk det?"
Året forinden havde jeg sagt, at jeg sikkert ikke ville opleve det igen.
Vi har haft enestående perfekte vejrforhold.
Hvert forår holder vinproducenterne i Bordeaux eventen "En primeur".
Ligesom til modeopvisning i Milano fremvises de nye vine-
- for vinverdenens vigtigste journalister og kritikere.
En god vin borer sig ned i ens psyke og sanser.
Den slår en tone an. Det er som at slå på et instrument.
Og så er det bare fantastisk.
Det er meget sensuelt.
Så snart man skal bruge ord til at beskrive oplevelsen-
- bruger man ord, der er forbundet til ens hukommelse-
- ens historie, ens smag og ens uddannelse.
I mit tilfælde er det musik.
Vinen har en stemme. Den er som et instrument med en vis klang.
Et Steinway lyder anderledes. Forskellen på Lafite og Latour-
- er som forskellen på Guarnerius og Stradivarius.
Sådan oplever jeg det. Jeg hører vinen.
Jeg kan stadig huske min første Bordeaux-vin.
Jeg smagte den, mens jeg læste, men jeg nyder stadig den flaske.
Det var som at få et destillat af noget i glasset, som kom fra frugt-
- men frugten var forsvundet, og tilbage var kun en æterisk oplevelse.
Det var en åbenbaring.
Tilbyder man en vin "en primeur", tilbyder man noget, der ikke er klar.
Man tilbyder spænding, forventning og magi.
Der skal være lidt hype omkring det hele. Det indgår i det.
Bordeaux er berømt for at kunne skabe de forventninger.
...at servere den hvide vin efter den røde.
I 2009 levede vinene op til forventningerne.
Denne gang er der meget hype.
Gad vide, om deres vine kan leve op til det. Det vil tiden vise.
Bag snakken om, hvorvidt 2010 blive endnu en god årgang-
- ligger den rå virkelighed, at "en primeur" handler om forretninger.
I ti år er priserne på Bordeaux' topvine steget med 1.000 procent.
Da priserne fortsætter med at stige, er det uundgåelige sket:
De er blevet for værdifulde at drikke.
For 15 år siden sagde jeg:
"Om 25 år bliver halvdelen af alle topvine købt som en investering."
Folk lo ad mig-
- men nu har vinproducenterne investeringsafdelinger.
Hvad betalte du?
4.000? Spøger du?
"En primeur" er en investering.
Man køber vin, fordi man tror, at det er billigere nu.
Man løber en risiko for fremtiden. Et "en primeur"-køb er en investering.
Indser man det, bliver det helt anderledes.
- Havde han nogle millioner at sælge? - Jeg ringer til ham.
Find ud af det, for de har en deadline. Han skal sælge.
Vin er gået bedre end alle andre markeder...
...Dow Jones, FTSE og guld... siden 1982.
Vi leder efter Margauxer fra 90'erne-
- de "mindre gode årgange", som markedet kalder dem.
Vil du have 9,5? Så tjener jeg 100 pund. Jeg kan ikke kræve mere.
Folk kan bruge en million pund på 25 kasser Lafite og 25 kasser Latour-
- og fem år senere sælge dem videre uden at have set vinen.
Her har vi flere tusind kasser-
- hvor gennemsnitsværdien per flaske er cirka 400-500 euro.
Gange antallet af kasser, gange 12. Regn det selv ud.
Priserne i 2009 var de hidtil højeste. Astronomiske priser.
Det var helt uventet.
Ved hjælp af hypen omkring "en primeur" 2010-
- er der bekymring for, at de kommer til at løfte det op på et nyt niveau.
De høje priser har lagt pres på de traditionelle markeder.
Bordeaux' vigtigste kunde i de sidste 30 år-
- er blevet ramt af finanskrisen og trækker sig.
USA køber ikke noget fra 2010. De købte intet i 2009.
Nogle få køber, men USA er ikke længere det største marked.
Priserne er for høje. De mister kunder på grund af de høje priser.
Priserne fastsættes ikke, før kritikerne har bedømt vinene.
Jo flere point, desto højere priser.
Det er alle kritikere ikke lige tilfredse med.
Når jeg på denne årstid kigger på de unge vine-
- forsøger jeg, at forestille mig, hvordan de bliver om 20 år.
Men jeg er hele tiden bevidst om-
- hvor mange penge de forsøger at presse ud af vinene.
Vi er brikker i spillet og hjælper vinproducenterne med at tjene penge.
Ja, selvfølgelig. Penge styrer verden.
Bordeaux handler om handel, politik og historie.
Det handler ikke om at lave en god cabernet sauvignon og drikke den.
Det handler om at få flere penge og mere magt.
Kritikernes bedømmelse bekræfter hypen.
2010 er endnu en mirakelårgang.
Vinkritikeren Robert Parker giver 100 point til topvinene-
- men advarer chateauerne mod alt for høje priser-
- da det kan føre til et overophedet marked.
Presser man priserne op, og kunderne skal betale mere for vin-
- som de har købt i flere år-
- risikerer man, at støde sit traditionelle marked fra sig.
De store chateauer ignorerer advarslen-
- og sætter prisen op på 2010-årgangen-
- til en ny toppris på op til 40 procent over rekorden i 2009.
En kalkuleret risiko. Bordeaux' skæbne har altid været forbundet-
- til det foranderlige globale marked.
Når en stormagt falder, retter man opmærksomheden mod en anden.
NÅR DRAGEN VÅGNER, KOMMER HUN TIL AT RYSTE VERDEN.
I dag har vi kendskab til 271 dollarmilliardærer.
For ti år siden var der kun en.
Vi er gået fra en til 271.
Men rigdommen i Kina er som et isbjerg.
Det, man kan se, er kun en lille del af de rigdomme, der faktisk findes.
Går man ud fra, at vi har overset lige så mange, som vi har fundet-
- er der 600 dollarmilliardærer i Kina. Det er flere, end der er i USA.
Det bliver en herlig vinsmagning.
Frem med hænderne!
Alle har vinfeber lige nu.
Graden af den afhænger af tiden og pengene, man har til rådighed.
Det er en ære at have Robert Parker i Hongkong.
Kinas vækst i de sidste ti år har været den hurtigste i historien.
Kina og Hongkong-
- importerer nu flest Bordeaux-vine i verden.
Det eksploderede bare-
- og vi var bange for, at vi ikke kunne klare så hurtig en forandring.
Vi kendte ikke landet, menneskerne eller kulturen-
- så vi følte, at det var nødvendigt at have personale der.
Velkommen til Beijing!
Vi er stolte af at sponserer en event i Kina med så mange smukke kvinder.
Tanken var at lancere kvindelig skønhed sammen med vinens skønhed.
Vi kombinerede de to ting sidste år med Miss China.
Til en fest lærte vi 32 af Kinas smukkeste kvinder at drikke vin.
I Frankrig er min generation ikke så optaget af vin.
Vi har haft det i århundreder. I Kina er det nyt.
I nogle små byer blev jeg modtaget med røde løbere og Rolls-Royce.
Der stod flere hundred mennesker ved løberen. Det var ligesom i Cannes.
Kina er entusiastisk omkring vin og besat af vin.
Det er nyt, sjovt og fransk. Der er et kolossalt potentiale her.
Det kinesiske marked har drevet priserne op til uhørte niveauer.
Mange af de gamle kunder hverken kan eller vil følge med.
Det ville være forfærdeligt at miste vores gamle kunder.
De gamle kunder deler vores smag og kultur.
Det ville være et stort tab, og vi er bekymrede over det.
Vi ved bare ikke, hvad vi kan gøre ved det.
Bordeaux risikerer at blive alt for afhængig af det kinesiske marked.
Kinas marked har lang vej endnu-
- og man har ingen erfaring og intet længerevarende forhold.
Det marked kan forsvinde lige så hurtigt, som det dukkede op.
Umætteligheden hos Bordeaux' nyeste kunde-
- kan delvis forklares af deres historie.
Kulturrevolutionen indebar undertrykkelse-
- og forfølgelse i forandringens navn.
Jeg arbejdede med mange-
- der i forskellige grader havde lidt under kulturrevolutionen.
De havde en ting til fælles: De ville ikke kigge tilbage.
I slutningen af 70'erne lettede man sanktionerne mod privat ejendom.
Overgangen til markedsøkonomi skulle ske gradvist-
- men efter 30 års isolation ville kineserne det anderledes.
Man kunne fornemme, at der var en masse ophobet energi-
- især blandt dem, der kaldes "den fortabte generation".
Man havde fjernet låget-
- og folk ville genfinde den entreprenørånd-
- som altid havde eksisteret i Kina, men som var blevet undertrykt.
De havde meget at indhente.
En af de utroligste ting, jeg har set i 30 år, er-
- hvor hurtigt de gjorde det.
Da jeg kom til Kina for at lave tv, var der ingen middelklasse.
Det var en spændende tid. At have set det vokse i de sidste 25 år-
- i denne grad, er fantastisk.
Kinesere har altid hørt, at et søm, der stikker op, skal slås ned.
Det er deres kultur. Man vil gemme sig i massen.
De havde den samme frisure og gik i det samme tøj i de samme farver...
Men de sidste 20 års åbenhed-
- har betydet, at kineserne begynder at få en individualitet.
Da Kina åbnede op for 20-30 år siden, havde ingen penge i Kina.
Alle pengene er blevet tjent på 30 år. Det er en kolossal privatisering.
Jeg glæder mig til vores skiferie.
Hvis man har gennemlevet kulturrevolutionen-
- har man været i helvede og er vendt tilbage.
Det er tydeligt for alle nu, at når kinesere kaster sig ud i noget-
- inden for forretningsverdenen, så er de frygtløse.
De føler, at det ikke kan blive værre.
Så begynder de bare fra nul igen. Det ville slet ikke forstyrre dem.
Det er derfor, Kina er så dynamisk. Folk sigter mod stjernerne.
EN SKYSKRABER PÅ 30 ETAGER
BYGGET PÅ 15 DAGE
Kina kiggede på Vesten-
- efter måder at udtrykke sin rigdom, magt og modernitet.
Kinas nyrige er en magnet for verdens luksusmærker.
Kinas luksusforbruger er på steroider.
Alle luksusmærker bliver pumpet ind i hans system.
Det er sket i de sidste ti år.
En konkurrent på dette aggressive luksusmarked er Bordeaux-vinene.
Margaux betragtes som et luksusmærke, men det er frustrerende.
Margaux kan ikke gøre som Hermes og Louis Vuitton.
Anskaffer de mere personale og mere læder, kan de lave flere tasker.
Vi er begrænsede af naturen, så vi kan ikke lave flere flasker vin.
De fleste firmaers produktion bliver forøget på 400 år.
Vi formindskede vores for at forbedre kvaliteten.
Vin er den nye silkevej.
Det er en måde at forbinde Kina med resten af verden.
I Kina klæder man sig i skjorte og slips. Det er vestlig påvirkning.
Det er noget, man har på sig, men man sluger vin.
Man har det i sig.
De sluger den vestlige kultur og får den i blodet.
Det at lave vin af druer er altid blevet betragtet som noget eksotisk.
I Vesten plejer det eksotiske at komme fra Østen-
- men her kommer det eksotiske fra Vesten.
De har tjent mange penge. Nogle har bygget en vinklub til 42 millioner.
Det betragtes som civiliseret. Som om man forstår vestlig kultur.
Når de køber vin, er det et statussymbol-
- et symbol på, hvad de har opnået.
En måde at adskille sig fra mængden er med en flaske Lafite.
Det er et tydeligt statussymbol, som giver dem anseelse.
Det er en måde at vise, at man kender til vestlig vinkultur-
- på en meget tryg måde.
Peter Tseng er en rig forretningsmand fra Shenzhen i Kina.
Han er den mest succesrige entreprenør på sit område.
Hans vinsamling anses for at være en af de bedste i verden-
- og vurderes til cirka 60 millioner dollar.
Jeg har flasker med Chateau Lafite alle vegne.
I spisestuen, på mit kontor og tilmed i soveværelset.
Min dyreste flaske-
- er en seksliters flaske Chateau Lafite fra 1982...
...som kostede 50.000 dollar.
Peter skabte sin formue som fabrikant inden for sexindustrien.
Jeg fremstiller sexlegetøj.
Jeg har været i denne branche i mere end 40 år.
Der, hvor der er mennesker, er der behov for vores produkter.
Da jeg var yngre, foretrak jeg sex, men nu foretrækker jeg vin.
George Tong tilhører magtens elite ifølge bladet Tatler.
Han er chef for Wong Haus plastikfabrik-
- en af verdens største dukkefabrikanter.
Jeg begyndte at samle på vin i 2003. For cirka otte år siden.
Det føles som lang tid, men det er en forholdsvis ny interesse.
Da jeg besøgte Bordeaux, var jeg som et barn.
Jeg kender Mickey Mouse og Anders And-
- men har aldrig besøgt Disneyland.
Der er så mange forskellige områder. Der er eventyrlandet...
...fremtidslandet...
...grænseområdet. Der er mange områder at udforske.
Hvert område har sine "forlystelser".
Smil!
Der kommer ufattelig mange kinesere og prøvesmager vin.
Et chateau havde haft 400 kinesiske gæster i september.
Intet chateau får så mange gæster.
Vores chateau fik æren af at tage imod præsident Hu Jintao i 2001.
Jeg var 15 år, og jeg kan huske, at han havde mange livvagter.
Jeg siger altid, at Hu Jintao besøgte os i 2001, da han var vicepræsident.
Han smagte på vores årgang 1982, og så blev han præsident.
I de sidste tre år er mange vininteresserede kinesere kommet her-
- men de er kun interesserede i to-tre mærker.
De vil kun have Lafite eller Latour.
Kvalitet er vigtigt på det kinesiske marked-
- men mærket betyder alt.
Jeg har svært ved at forholde mig til-
- det kinesiske mærkehysteri.
Som franskmand og vinamatør-
- er jeg vant til at kigge på vin ud fra det sted, de kommer fra.
Vin kommer først og fremmest fra jorden.
Fra jord, hvor man har produceret vin i 600-700 år.
I Kina, mere end noget andet sted-
- forsøger jeg at føre vinamatørerne den anden vej.
Jeg vil føre dem fra mærket til jorden, hvor det hele begyndte.
Den rejse er meget vigtig for os.
Når udlændinge går på restaurant i Kina og åbner menukortet...
Mand! Der er flere hundred retter og kun en masse underlige tegn.
Det ender ofte med, at man bestiller den samme ret hver gang:
Svinekød i sursød sovs, stegte ris eller stegte nudler.
Det er let, velkendt og noget, man kan forstå.
For en kineser er det det samme med vin.
Sære etiketter, sære navne... Det er ikke til at forstå.
Problemet med vin er, at det er svært at værdsætte udefra.
Hvad gør man, når noget er svært?
Man må stole på berømte mærker, og Bordeaux har været dygtige til-
- at markedsføre sig selv som verdens bedste vinproducent.
Samtlige fem premier cru-chateauer er uhyggeligt berømte i Kina-
- men et af dem er hævet højt over de andre.
Mit yndlingsmærke er Lafite. Lafite.
Chateau Lafite er så kendt, at alle i Kina kender det.
Folk er stolte af at eje en gammel flaske Lafite.
Mange af mine venner kender ikke andre vine end Chateau Lafite.
Der er flere teorier om, hvordan Lafite har haft så stor succes.
Lafites hemmelighed ligger i selve jorden.
En stil udvikles årgang efter årgang.
Når man prøvesmager en gammel årgang Lafite-
- er der altid noget i aromaen, der kendetegner Lafite-stilen.
I går spurgte jeg en kunde, hvorfor de kun vil have Lafite-
- og han svarede, at man i Kina tror, Lafite er godt for kvinders helbred.
At drikke Lafite giver smuk hud.
Tænk på 90'ernes actionfilm fra Hongkong.
Hvad drak de hårde fyre?
- Hvad siger du til et glas Mateus? - Alt andet end Lafite 1982...
Alt andet er noget lort.
Kina er ligesom mange andre asia- tiske lande meget hierarkisk.
Meningsdannernes meninger betyder rigtig meget.
De indkøb, som de foretager, og de mærker, de foretrækker-
- kommer til at påvirke resten af samfundet.
Det sker næsten uden anstrengelse og markedsføring.
Satsede Lafite på reklamer i Kina? Nej. Ikke til at starte med.
Numerologi spiller en stor rolle i hverdagslivet i Kina.
Held og velstand menes at stamme fra bestemte talkombinationer.
Tallet otte er det mest lykkevarslende af dem alle.
I 2008 foretog Lafite en lille forandring på flasken.
De satte det kinesiske tal otte oven over etiketten.
Var det markedsføring? Måske. Var det en langsigtet strategi-
- for at vise, at man respekterer og vil forstå den kinesiske kultur?
Det er det måske.
Da nyheden kom frem, sad vi og spiste med en kinesisk kunde.
Vi viste ham artiklen-
- og spurgte, om det bare var kynisk, eller om det betød noget.
Han læste den og sagde: "Det er den mest værdifulde Lafite, du kan købe."
Man giver lykke og velstand til nogen og viser dermed sin respekt.
Selvom en Lafite 1982 koster 60.000 pund per kasse-
- er det her en bedre gave.
Salget af Lafite 2008 eksploderede.
Engang var der en kunde fra Macao-
- der købte mere end 80 kasser Lafite 2008 i et hug.
Han betalte kontant. Det var en interessant transaktion.
Sidste år solgte vi Lafite for 27 millioner pund.
Et mærke.
Ud af 130-140 millioner pund.
Så stort er det mærke.
Er Kina kun et marked til? Tydeligvis ikke.
Den potentielle volumen af det marked-
- lægger stort pres på efterspørgslen.
På samme niveau som USA-
- i begyndelsen af 50'erne og frem til 80'erne og tidligt i 90'erne.
Det er samme skala, men det går hurtigere end i USA.
Efterspørgslen i Kina er nu så stor-
- at det har påvirket lagrene på de store vinslotte.
Det er lagre med sjældne årgange, der er flere hundrede år gamle.
Kina er en stor kunde, men de får ikke altid, hvad de vil have.
Skulle man tilgodese alle kunders krav på årgangsvin-
- ville her være tomt nu.
En kunde fra Asien har mailet mig hver dag i en uge for at få-
- en kasse Mouton Rothschild 1945, der koster 18.000 euro per flaske.
Han ville give 24.000 euro per flaske med moms... ganget med 12.
Han insisterer, men det kan vi ikke.
Jeg har tilbudt ham en flaske, men han er ikke tilfreds.
Efterspørgslen er større end udbuddet-
- og vinfeberen skaber hård konkurrence på Hongkongs auktioner.
Når der er en vin, som jeg føler, at jeg skal have-
- rækker jeg hånden op og holder den deroppe.
De andre byder, men jeg holder den deroppe, indtil jeg får vinen.
For mange er det en besættelse.
Jeg kan lide at gå på auktion. Jeg kan lide at byde og spændingen.
Jeg vil bare eje den. Jeg ved ikke, om jeg drikker den-
- men jeg skal have den.
Når jeg byder aggressivt-
- ser jeg kun auktionarius og mig selv.
Den der vil jeg have. Jeg vil have den med hjem.
Jeg var på ex-Chateau Lafite-auktion. En sjælden årgang med kun en flaske.
Auktionarius sagde: "300.000, 500.000, 700.000."
Så rakte jeg hånden op og sagde: "1,5 millioner."
En generation nye forbrugere har opdaget, at vin er undervurderet.
De giver lige så meget, som de ville give for en vase eller et maleri.
Det viser meget tydeligt-
- hvilken position de bedste vinslotte befinder sig i.
De er eftertragtede, og er man det-
- skal folk til at betale for det. Det er der ikke noget galt med.
Hvis 12 kinesere beslutter at samle på en vin-
- og vil købe alt på markedet-
- ville markedet meget hurtigt blive udtømt for den årgang.
Priserne ville skyde i vejret, og ingen ville have råd til et glas.
Eurokrisen forværrer situationen på Bordeaux' gamle marked.
Nogle mener, at Hongkongs overophedede auktionsresultater-
- kan få alvorlige og længerevarende følger.
Det er stadig stigende.
Der er risiko for, at vi befinder os i en boble.
De fleste bobler springer på et tidspunkt.
Vinpriserne bliver ikke korrigeret med to procent-
- men med 20-35 procent.
Der er ikke en boble. Vinindustrien har bare indset sin sande værdi.
Jeg er så træt af al den snak om en boble. Det er irriterende.
Vi er ikke dumme. Vi ved, at man ikke kan nå himlen.
Det er vigtigt at indse, at ting kan gå både op og ned.
Vi skal beskytte vinen.
Da Bordeaux-vinen blev en luksusvarer-
- var det kun et spørgsmål om tid, inden den blev udsat-
- for det berygtede forfalskningsmarked.
I Kina er der flere flasker Lafite 1982-
- end der blev produceret i 1982.
En tom flaske Lafite koster cirka 500 dollar.
Hvis jeg tager vin med på en restaurant-
- tager jeg den tomme flaske med hjem eller beder dem om at smadre den.
Jeg har været hos vinproducenter-
- hvor man kan vælge etikette til flasken: Lafite, Latour, Margaux...
De udnytter vores navn.
Luksusprodukter bliver altid forfalsket.
Luksusprodukter ville ikke være luksusprodukter uden forfalskninger.
Hvis mine vine forfalskes, ser jeg det som et tegn på succes.
Det er ikke noget, der gør mig glad, men...
Jeg har haft utrolige problemer med forfalskninger af Chateau Petrus.
Jeg har brugt så meget tid på dem, som vi tror, er falsknerne.
Det er ligesom med narkomarkedet: Man ved aldrig, hvem chefen er.
Det er et ubehageligt samtaleemne.
Forfalskninger er ikke noget nyt i Kina.
Tilmed under Tang-dynastiet i 1300-tallet-
- havde Kina problemer med forfalskninger.
Der er mange eksempler inden for kinesisk litteratur og kunst-
- hvor det ikke anses for at være falskneri.
Det er hæderligt at kopiere en kunstner, som man respekterer.
Da jeg var ung, rejste jeg rundt i Europa i ti år.
I den tid besøgte jeg mange slotte-
- og berømte landsbyer.
Jeg besluttede at bygge-
- en europæisk landsby og et vinslot i Kina.
Jeg har ikke kopieret noget bestemt. Det er et produkt af min fantasi.
Vi byggede slottet i fransk stil-
- så folk skal tro, at vinen er original og autentisk.
Hvis man har mistet kontakten med fortiden-
- hvilket jeg tror, at de har...
Har man ikke kontakt med sin egen arkitektur, må man skabe noget nyt.
Hvor skal man lede?
Eventyrslottene-
- opfylder længslen efter at være en del af en anden arkitekturhistorie.
Nogle bygger kopier, men andre interesserer sig for selve varen.
Det er et tegn på et magtskifte. Kineserne køber vinmarker i Bordeaux.
Richard Shen er et eksempel. Han ejer en smykkeforretningskæde.
Der er er han sammen med filmstjernen Zhang Ziyi, som elsker hans vin.
I 60'erne og 70'erne-
- købte japanerne mange slotte i Frankrig.
De gjorde noget, der bekymrede franskmændene.
De rev de gamle slotte ned sten for sten-
- og sendte dem tilbage til Japan for at bygge slottene der.
Vi har altid været bange for det ukendte. Sådan har det altid været.
Jeg synes tværtimod, at kinesere eller kinesiske firmaer-
- bør købe vingårde i Bordeaux for at lære, hvordan man laver vin.
Det er indviklet.
Hvis de oven i købet tager en lidenskab med, er det fremragende.
Vi er nødt til at forblive et åbent land.
Jeg har fået respekt i Bordeaux.
De vinavlere, som jeg har ansat, er de allerbedste.
De arbejdede for Lafite tidligere. Nu arbejder de for mig.
Tønderne, vinflaskerne og propperne på min vingård er også de bedste.
Vinen bliver bedre hvert år.
Verden er deres.
De begynder at opdage mulighederne, der er rundt omkring i verden.
Selvom Bordeaux er vant til fremmede investeringer, er der en forskel.
De fleste af mine vine bliver eksporteret fra Frankrig til Kina.
Det kinesiske marked er større-
- og efterspørgslen på god vin stiger.
Og jeg kender det marked.
Det er logisk for dem, men det holder ikke i længden.
Hvis man laver vin i Frankrig, skal man anerkendes i Frankrig.
Den eneste måde at blive anerkendt er ved at sælge i Frankrig.
Jeg forstår godt, at en kineser, der køber en vingård her-
- omgående tænker på lave vin her og sælge den i Kina.
Men lad os se, hvordan det går om fem-ti år.
Det virker, som om Bordeaux' største kunde er blevet dens konkurrent-
- på en større skala, end nogen kunne have forestillet sig.
"GRAV BRØNDEN, FØR DU BLIVER TØRSTIG." KINESISK ORDSPROG
Kineserne drikker mindre end en flaske vin per person om året.
I Vesten ligger gennemsnittet på 35 flasker.
Bliver vindrikning mere populært blandt de 1,4 milliarder kinesere-
- forandrer disse tal sig i voldsom grad.
Vinforbruget i Kina stiger så dramatisk-
- at verdens samlede vinproduktion om nogle årtier ikke vil række-
- til at dække Kinas behov.
For at kunne møde efterspørgslen i Kina-
- planter man 10.000 hektar nye vinmarker om året.
Inden for 40 år bliver Kina verdens største vinproducent.
Vi kinesere er stolte af os selv og vores kultur.
Hvis vi vil gøre noget-
- tror vi, at det kan lykkes.
Regeringen vil sikkert støtte vin, der er lavet af vindruer.
Det fordeler ressourcerne. Vindruer vokser steder, som ikke egner sig-
- til kartofler, hvede, majs og andre vigtige basisafgrøder.
Efter århundreder med sult er god landbrugsjord eftertragtet.
Vinproducenterne skal længere væk for at finde jord til vinavl.
TURFAN, SILKEVEJEN DET VESTLIGE KINA
I de tørre områder langs den centralasiatiske ørken-
- forbereder kineserne jorden til vinmarker.
Store statslige firmaer har omfattende planer-
- for provinsen Ningxia i det nordvestlige Kina.
Vi skal investere 50 millioner dollar.
20 i vinmarken og 30 i vingården.
Jeg har desværre aldrig været i det sydlige Frankrig-
- men jeg har hørt, at de har lige så hård jord der.
Så hvis de kan dyrke gode druer, kan vi også.
Vinavleren Demei Li er uddannet på Chateau Palmer i Bordeaux.
Han vil bruge sin ekspertise i He Lan Qing Xue til at skabe god vin.
Det er en meget tør region med kolde vintre.
Om vinteren skal vi begrave vinstokkene under jorden.
Ellers kan de ikke overleve. Det er en stor forskel.
Om sommeren, når de vokser, er her meget varmt.
Temperaturen er ret høj om dagen, men ret lav om natten.
Dette terroir kommer til at lave en anderledes vin i forhold til andre.
Jeg vil ikke konkurrere med franske Bordeaux-vine.
Jeg vil bare lave en drikkelig og god vin.
Bordeaux har en lang historie og mange chateauer.
Kina er som et nyfødt barn. Vi er lige begyndt at lave vin.
Mine damer og herrer, velkommen til Decanters årlige vinpræmier for 2011.
Nu kommer vi til Bordeaux-vinene. Vinderen er...
...2009 fra He Lan Qing Xue.
For at hente præmien kommer direktøren Jian Rong.
Ja. Det var overraskende, at en kinesisk vin fik guldmedaljen.
Flertallet stemte den til tops i tre blindsmagninger.
Det var en overraskelse.
Jeg troede aldrig, at vi skulle vinde præmien. Jeg er meget glad for det.
Kinesisk vin er blevet meget bedre.
Nu skal vi fortsætte med at arbejde hårdt.
Kinesere stræber efter meget.
Vi vil have så meget som muligt og det bedste.
Vi synes om at prøve nye ting og synes om nye smagsvarianter.
Vi synes om indflydelser udefra, men er stolte af det, vi har.
Alle kinesere har et mål i livet:
At gøre livet bedre for den næste generation.
I skarp kontrast til sidste år-
- har vejrforholdene i vækstsæsonen i år 2011 været ekstreme.
Varmebølger og haglstorme har fejet ind over Medoc.
Regnvejr sent på sæsonen øgede muligheden for sygdomme-
- og man plukkede druerne i en fart for at undgå råd.
Det er et udfordrende år.
I år er vinstokkene lidt generte. De siger ikke så meget.
Vi må lytte meget omhyggeligt efter.
Det indebærer, at man skal være klogere end sædvanligt.
Man skal spørge sig selv om, hvad man kan finde på.
Man skal have det bedste produkt ud af en frugt, der ikke er så god.
De dårlige nyheder er, at mængden er mindre, end vi regnede med.
2011 kan blive den mindste høst siden 2003.
Med en mindre høst og beskadigede druer-
- skal vinproducenterne forsøge at redde det, de kan.
Men ingen kan sige, hvilken slags årgang 2011 bliver.
OTTE MÅNEDER SENERE MAJ 2012
Efter sidste års prisrekord-
- er det her Bordeaux' værste år, siden finanskrisen begyndte.
Samtlige priser falder-
- og salget af de fine Bordeaux-vine er faldet med 60 procent.
Boblen lader til at være sprunget.
Det er, som om nogen klatrer op ad Mount Everest-
- når toppen og beslutter sig for at hoppe ned.
Det er nøjagtig sådan. Det er ekstraordinært.
Men man skal huske, at Bordeaux har eksisteret i lang tid.
Det her er ikke nødvendigvis dårligt.
Det kan være godt for vinindustrien og for Bordeaux.
Alle bliver nødt til at overveje deres fremtidsplaner-
- og hvorfor de gør det, de gør.
Bordeaux er heldig.
Området har været gennem så mange kriser, men er ligesom Fønix.
Området genopstår altid efter krisen.
Bordeaux er utrolig udholdende.
Dette sted har overlevet vinlusen, revolutioner og krig.
Og se, hvor vi er nu.
Hver gang siger vi: "Nu er det slut." Men Bordeaux kommer altid igen.
Så sætter vi for høje priser igen og kollapser-
- men Bordeaux har en enestående evne til at overleve kriser.
Fortsætter det for evigt? I 1.000 år?
Det ved jeg ikke, men min erfaring siger mig-
- at ingen kan konkurrere med Bordeaux.
Bordeaux forbliver referencepunktet-
- i mindst 100 år til, selvom vi begår fejl, hvilket vi garanteret gør.
DEN KINESISKE MUR NORDVESTLIGE KINA
Efter nogle år med omvæltninger-
- lader Kinas kærlighedsaffære med Bordeaux til at have falmet.
Der vil altid finde kultursammenstød sted.
Mine kinesiske og engelske forældre har været gift i 50 år.
Det er en evig borgerkrig.
Folk ser problemer-og forholder sig til hinanden på forskellige måder.
Mit råd til firmaer, der kommer her, er-
- at de ikke skal glemme, at ting fungerer anderledes i Kina.
Jeg ser det ofte. Der opstår konflikter-
- fordi folk tror, at alt skal fungere ligesom i resten af verden.
Det gør det ikke. Det fungerer på en kinesisk måde.
Vin er et budskab, som man sender ud i verden.
Det er bedre end... Hvad hedder det? Twitter! Det er en "tweet".
Den ender på et bord i Seattle.
Et par mødes. Det er deres første date, og de drikker den flaske.
Kvaliteten på den flaske kan afgøre, hvordan deres første møde bliver.
Hvis jeg ødelægger deres aften. Sikket drama. Det er mit ansvar.
Derfor skal vores vine være bedst mulige.
Vi skal tilfredsstille folk, ikke imponere dem.
Jeg vil ikke sige, at jeg er bonde.
Jeg vil sige, at vi er bønder, for vi gør det her sammen.
Vi tror nogle gange, at vi styrer så meget, men det gør vi faktisk ikke.